Татко?
Мамо?
Искам закуска!
Скъпа не мърдай! - Мамо, татко!
Пазете се, скачам! Обичам ви!
Имаш толкова много колена. - Пази се, падам!
Добре, Шарлот, скъпа, ще ти направя закуска. Само секунда….
Ставам!
Ставам. Ставам.
Боже мой!
Ето започва се. - Започна се.
Стийв Карел
Тина Фей
ЛУДА НОЩ
Мамо, може ли да закуся пица? - Да.
Наистина ли? - Не!
Шарлот, слез от стола! - Няма начин.
Шарлот, ще броя до 3! - Няма, мамо!
Започва се... - Едно.
Мамо. - Две.
Мамо! - Три!
До 3 ли брои? - Проработва всеки път.
Ще им приготвя обяда ако искаш? - Да, добре.
Данъчни Консултанти Ню Джързи
Ами изглежда, че ще можем да ви възстановим 600 долара.
Млъквай бе! - Млъквай бе!
Млък-вай!
Няма да млъкна. - Накара моето момиче да ти го каже.
Ке-фиш ме! - Радвам се, че сте щастливи.
Отиваме на Кайтбординг в Испания, не е ли секси, а?
Хора, знаете ли кое ще е още по-секси?
Ако започнем да попълваме документите. - О, боже, когато пристигнем,
можем да се опънем на плажа към 20 пъти.
Напълно съм съгласен с това. И ти би се съгласил, нали?
Е, кой би предположил?!
Както виждате пода е изцяло от лакиран дъб.
Първоначалната цена на тази къща беше 1.8 милиона,
но сега е 320 хиляди.
Знаете ли, мисля, че може да падне още.
Аз също.
Добро предположение. По-добре да се изчака.
Да.
Здравейте, моите хора. Фостърови - обичам ги!
Татко, ела да играеш Лего с мен. - Да, ще дойда,
но ще изпадна в мини кома само за секунда
и тогава ще направим най-добрата битка, правена някога.
Фостърови, какво става? - Кейти, всичко наред ли е оттатък?
Да! Все още искате да гледам децата, нали?
Не е ли вечер за среща? - Ей, да! Точно така, вечер за среща.
Благодаря, че дойде, Кейти. Вече можем да отидем на среща.
Слушай скъпи, ако си прекалено уморен? - Не, чакам това цяла седмица.
Освен ако ти не си твърде уморена? - Не, ще бъде забавно, нали?!
Трябва да отидем. Трябва ли да отидем?
Трябва да отидем.
Как бяха картофките и сьомгата? - Чудесно! Благодаря много!
В Неделя нашата приятелка Хейдън прави парти за рождения си ден.
Да взимам ли подарък? - Да.
Само да не китайско или нещо с батерии.
Знаеш ли, aз ще го взема. Така ще е по-лесно.
Добре.
Хей!
Каква е историята?
Добре.
Трета среща. Първата е минала добре. Втората е била зле.
Тя му дава още един шанс да докаже, че не е скучен.
A той не успява.
"Имам картоф на вилицата си."
"Обичам... да ям... картофи."
"Те са вкусни,"
"но никога не ги слагам в"
"устата си."
"Не се изумявай, Джеръми, но ще се прибера вкъщи"
"и ще пръдна в кутия от обувки."
Не.
Не се връзва.
О, боже! Я виж тези две влюбени птички.
Първа среща. - Не, той има халка.
И двамата имат.
Стига, женени?!
Не са. Да стоиш от едната страна на сепарето не е типично за женени.
Искат да ги забележат.
Говорила ли си с някой, седейки от едната страна на сепарето?
Извърташ врата си и...
"Ей, как си? Аз съм добре." - Това определено е венчална халка.
Като че ли са си вкъщи.
Ще желаете ли кафе или десерт? - Какво ще кажеш, скъпа?
Толкова съм уморена, че ако сложа глава на масата...
Да... ще спиш поне година. Не, само сметката, благодаря.
Където по-рано днес окръжния прокурор Креншоу даде през...
Хей. - Чакам спорта.
Обещах пред обществеността, че ще измета улиците.
И нека ви кажа нещо, хора.
Тази метла и аз...
Ние не нарушаваме обещанията си.
Аз отивам. Утре имаме книжен кръжок. - Добре, ще се видим след малко.
Ние не нарушаваме обещанията си.
О... - О, какво?
О, нищо. Сложила си зъбния протектор. Обикновено не го слагаш, когато...
Нали знаеш...
О, можем да се понатискаме! - Само ако си навита.
Разбира се, бих искала. Само да...
извадя това. - Знаеш ли? Не.
Скъпа, не е нужно да го правим. - Не само...
Наистина, бих искала. Нека само си събера мислите.
Всичко ще е наред ако не го направим. - Сигурен ли си?
Защото от картофките ми идват газове.
Договорено. - Добре. Сигурен ли си?
Ще огрея живота ти следващия път.
Или можем само горната част. - Какво?
Само горе. Бързата версия? - Добре.
Ако искаш мога да... - Не и така съм добре.
"Назрин я боляха стъпалата и нежната гръд, докато стъпваше по грубия терен"
"Кръвта се стичаше бавно по крака й до земята, оставяйки светлочервено петно"
"изпълнено с живот сред безкрайната пустош"
Тази част така ме развълнува.
Да ходиш 32 километра, за да намериш вода
и след това да откриеш, че имаш менструация.
Боже, не бих спряла да плача. - Аз също.
Буквално, нямаше да мога да спра да плача.
Доста тъжно. - "Доста тъжно"?
Господинчо, нямаш представа, какво е да си тийнейджърка
и да ти е дошла първата менструация под управлението на талибаните.
Това е истина.
Нито пък ти.
Но...
Фил, може ли да ми помогнеш в гаража. - Да, моля. Благодаря ти!
Извинете ме, дами.
О, боже!
В цикъл ли си? - Да.
Трябва да прочетеш това. Разказва се за момиче, което получава
менструация в пустинята. - Да, така е.
Не знам как все още търпиш този книжен кръжок, приятелю.
Това е брака, нали?! Понякога правиш неща, които не искаш.
Не и аз. Вече не. - Какво имаш предвид?
С Хейли се разделяме.
Но вие сте щастливи! - Не, Фил, не сме.
Брад, защо тогава сме тук във вашата къща и правим книжен кръжок?
Не можем да се разберем за децата. Моля те запази го за себе си
до другата седмица, когато го обявим официално. Не казвай на Клер.
Добре, няма. Какво се случи?
Мислех, че всичко е идеално. - Сериозно?
Но знаеш ли какво?! Влезли сме в тези роли и не можем да излезем.
Като този азиатец в "16 свещи", Лонг Дик Дог.
Лонг Дак Донг. - Същия.
Геди Уатанаби. - Точно той. Не може да играе
и колкото да се старае. Не може да играе доктор.
О, не може. Би бил мъдрия Лонг Дак Донг преоблечен като доктор.
Нали?! Така сме и ние.
О, боже!
Дори вече не сме двойка. По-скоро сме като
добри съквартиранти.
Най-добрите съквартиранти.
Знам, че Хейли сигурно е наскърбена.
И се обзалагам,
че ще си промени решението.
Най-доброто решение, което някога съм взимала.
Сериозно, не съм била по-щастлива.
Мога да правя, каквото си поискам. Мога да отида да танцувам.
Кога за последно сте танцували заедно с Фил?
Не, знам. На сватбата ни!
Е, ами аз искам да танцувам всяка нощ.
Искам да си сваля горнището и да си легна с трима мъже едновременно.
Трима мъже наведнъж. Това е кошмар.
Това буквално е периодичния стрес, който имам.
Не разбирам какво искаш? - Явно вече сме си омръзнали.
Винаги все същите разговори. Същия график.
Правим секс в една и съща поза два пъти седмично.
Правите секс два пъти седмично? - Да, толкова рядко.
Да, рядко.
Затова така се изненадах.
Същата си като Назрин, Клер.
Не съм като Назрин. - Да, същата си, същата си.
Защо говорим за мен? Не аз полудявам.
Много приличаш на Назрин, защото се срамуваш колко жизнена си всъщност.
Имаш нужда да се почувстваш секси, Клер.
Трябва да се поразходиш сред птичките. - Наистина не разбирам тази метафора.
Фил ме кара да се чувствам изпълнена с живот по различен начин.
Имаме среща утре вечер.
Е, ами наслаждавай се на картофките и сьомгата тогава.
Поразходи се между птичките.
Махни тази птичка от мен!
Здравей, скъпа. - Здравей.
Здравей, Кейти.
Деца, какво научихте в училище днес? - Нищо.
Чудесно. Няма да е нужно да плащам за колеж. Кой печели?
Ще се преобличаш ли? - Не, мисля, че съм добре.
Аз...
Изглеждаш изискано.
Само го пробвах. Ще го... - Не, не е.
Изглеждаш великолепно. Фантастично. Аз ще се преоблека.
Ще се преоблека и ще си взема душ.
Ще изпуснем филма. - А какво ще кажеш да пропуснем филма?
Какво ще кажеш ако те заведа на вечеря в града?
Не е нужно. - Напротив!
Хайде, ще съм готов до 10 минути.
Ще те заведа в този новия ресторант с морска храна, за който си прочела.
"Клаа"? Невъзможно е да се влезе, а и града е толкова далеч.
Не чак толкова. Не казваш ли на всички перспективни клиенти,
че града е на 20 минути.
Аз ги лъжа. Около един час е. - Не, не.
Ако тръгнем до 10 минути ще бъдем там преди 7
и ще намерим маса без проблем.
Кажи: Да. - Да!
Здравейте, как сте? Име, моля!
Ами ние всъщност нямаме резервация. Опитахме да се свържем, но не успяхме.
Да, ние сме супер-дупер заети.
Мислех, че ако пристигнем по-рано всъщност ще намерим маса.
Не успяхте, нали? - Не!
Имате ли някакви свободни маси?
Ами работата е там, че хората правят резервации месец предварително.
Днес е петък, 7 и 30 в оживения Манхатън, така че...
Не!
Работата е там, че с жена ми сме на среща
и се надявахме тази вечер да е по-специална.
Така че само ви питаме дали имате някакви свободни маси.
Добре, ще ви помоля да изчакате на бара.
И ако нещо се освободи ще ви извикам, о кей!
Благодаря ви! - Благодаря ви и аз.
Добре, ще седнем ето там. - Добре, аз вече ви забравих.
Това е "Клаа". - Заповядайте.
Знаеш ли какво? Мисля, че ще намерим маса.
Тази вечер ще изкараме късмет.
О, звучи добре. - Нямам представа за какво говориш.
Благодаря, много мило. - Искаш ли нещо за пиене?
Да, нещо с гарнитура, толкова съм гладна.
Ехо! Здравейте.
Две чаши Шардоне, моля. Може ли...
Малко са разсеяни.
Ако искаш да отидем някъде другаде? - Не, нека да изчакаме малко.
Трипълхорн, маса за двама?
Просто... искам тази вечер да е различна.
Аз също, но не сме в списъка, нали?
Да се връщаме? - Не, не, добре сме.
Огледай се. Това място не е за нас.
Трипълхорн, маса за двама? Трипълхорн.
Какво мислиш? Механа "Тийнек", сепаре за двама?
Чудесно е, наистина. - Не.
Не, не е!
Трипълхорн, маса за двама?
Ние!
Ние сме Трипълхорн.
Чудесно. Оттук.
Какво правиш, Фил? - Спокойно, всичко е наред!
Скъпи, не мисля, че трябва да правим това.
Ето, вие сте тук.
Може ли да взема палтото ви? - Да. Благодаря.
Насладете се на ястията! - Благодаря!
Само погледни масата! - Скъпи!
Не, не, виж!
Трипълхорн не се появиха. На кой ще навредим?!
Аз предлагам да седнем, да се отпуснем
и да се насладим на най-изтънчените морски дарове.
Или ще си топна салфетката. Майко мила, само виж тези цени!
Ако ще плащаме толкова за един рак,
по-добре да пее и танцува и да ни запознае с малката русалка.
Хей!
Наздраве за невероятната вечер!
Не носи ли лош късмет ако вдигаш тост с празна чаша?
Не мисля.
Бих заменила децата и живота ни за тази порция ризото.
Дори и мен? - Кой би предположил.
Ризото.
Колко е вкусно!
Хей, каква е историята?
Да, добре.
Той е преуспял финансист. А тя си пийва порядъчно,
за да преживее това, което ще се случи по-късно.
Защото си пада по извратени неща. Може би вика името на майка си.
Добре, тук отзад. Каква е историята?
Той е звукозаписен продуцент.
А тя е певица, от която той се интересува.
О, не! Това е Уил Ай Ем.
Още по-добре. Това е Уил Ай Ем.
И тя е бек вокал. - Не, наистина. Това е Уил Ай Ем.
Това е Уил Ай Ем. От Фърги. - О, боже мой!
Ако знаех нещо за Уил Ай Ем, сега наистина щях да издивея.
Знаеш ли какво?! Сетих се нещо. Дай ми телефона си!
Ще направя една снимка.
Какво?! - Дай ми телефона и иди там.
Не! Това е глупаво. - Да, отиди там!
И се направи на заблудена. Хайде, направи го!
О, ще се изложиш толкова много!
Снима ли?
О, не!
Ти си луда. Още не мога да повярвам, че го направи.
Извинете! Г-н и г-жа Трипълхорн?
Да.
Здравейте. Да, ние сме Трипълхорнови.
Кои, ако мога да попитам, сте вие, че да ни питате кои сме ние?
Само искаме да разменим няколко думи, ако няма проблем?
За какво? - Мисля, че знаете.
Нека си спестим неловкото положение и да довършим разговора насаме.
Добре. Но може ли да ми опаковат останалото ризото,
защото тези труфели са невероятни и са адски скъпи?
Ставайте! Сега.
Скъпа!
"Ставай!"
"Сега."
О кей.
Мисля, че е време да се размърдате! - Добре.
Това беше скъпичко вино. Ще ти взема очилата.
Тръгваме си по собствено желание.
Да, по собствено желание.
Внимавай къде стъпваш!
Хайде момчета, какъв е проблема? Не сме навредили на никой, нали?
Ако аз бях на ваше място, нямаше да обеля и дума.
Крадлива кучко!
Извинете, това не ми харесва. - Ооо... по-полека, момчета!
Ей, какво правите? Върнете ми портфейла! Върнете ми телефона!
Махнете се от мен! - Сериозно ще ме вбесите!
О, сега трябва да събера това ризото от земята, за да го изям.
Искам да говоря с шефа ви, веднага!
И двамата знаем, че това няма да стане, г-н Трипълхорн.
Или трябва да кажа...
Фил Фостър.
Следващия път, когато правите резервация, не използвайте
същия псевдоним, като този на бележката за откупа, умници.
Бележка за откуп?!
Наистина ли мислеше, че можеш да откраднеш
от Джо Милето и да ти се размине?
Някой някъде прави огромна грешка.
Да, момчета. Това е някаква голяма глупава грешка.
Ние сме Фил и Клер Фостър.
Не знаем нищо за никакъв откуп, уверявам ви!
Стояхте на масата. Момичето отпред каза, че сте Трипълхорнови.
Нека да обясня. Моят съпруг, много мило, но не на себе си, помисли,
че можем да стигнем навреме и да се уредим с маса. Но не успяхме.
Закъсняхме и те се отнесоха много грубо с нас.
Бяха толкова груби, че...
Когато чухме да обявяват резервацията за Трипълхорн се провикнахме:
Ние! Ние! И се получи.
Значи сте взели резервацията на някой друг?
Само да кажа, че аз бях против. Но мъжът ми си внушава нещо и...
Понякога се държа като идиот. - Млъквайте! Млъквайте!
Вярвам, че сте Фостърови. - Благодаря.
Но също така вярвам, че се подвизавате под псевдонима Трипълхорн
и сте откраднали нещо от моя шеф
и сега сте твърде изплашени, за да си го признаете.
Така че ще ви дам 3 секунди. Върнете ни флашката!
Какво?! Три секундната игра? Съжалявам господине,
но аз я играя всеки ден с децата. - Тя измисли тази игра.
Това е различна версия! - Едно.
Добре, това е огромна грешка. - Две.
Боже, не! Той го наклони на една страна. Ще стреля!
Ще стреля! - Три!
Не, не, не! Добре, добре, добре!
Имам го, имам го. Имам флашката! - Какво?!
Така си и мислех. - Къде е?
В парка е.
В парка? Можеш ли да бъдеш по-конкретен?
В "Сентръл Парк".
Добре, ето какво ще направим.
Ще се поразходим до "Сентръл Парк"
и ще ни покажете, къде е точно.
О кей?
О кей.
Мърдай! - Добре.
О, боже.
Защо ни докара на най-изоставеното място в Ню Йорк?
Не знам, Клер. Пистолетът му беше настрани!
Трябва да отидем някъде, където има хора.
Свърталище на гейове или... Не, сетих се!
Нощно плаване. - Нощно плаване?
Нощното плаване е много популярно. Четох една статия за това. Ще...
Трябва да отидем до навеса за лодки.
Слизайте!
Тук няма никой.
Знаеш ли?!
Може би нощното плаване беше в Сиатъл.
Мисля,
че малко сме се отклонили от курса.
Отворете вратата!
Мисля, че трябва да я разбиете.
Защото нямам ключ.
В мен.
Стойте мирно.
Трябва незабавно да се доберем до оживено място.
Кажи им, че имаш заболяване и ти трябва лекарство.
Оставил си го в колата, а само лекар може да ти го предпише.
Добре, за какво е? - За пениса ти.
Това е интравенозно лекарство за пениса ти. Ти си много срамежлив,
така че трябва да стигнем до най-близката болница.
Какво му има на пениса ми?
Да вървим.
Мърдай!
Къде е?
Окей! Ето какъв е проблемът. Фил има сериозно заболяване.
Клер, просто им дай флашката! - Но...
Клер, просто им я дай. - Трябва да стигнем до болницата.
Трябва да им дадеш флашката, Клер. - Ами пениса ти?
Това е процедура в две стъпки, която трябва да се извърши от мед. сестра.
От лицензирана мед. сестра, защото... - Пенисът ми си е наред. Наред си е.
Има много пяна и може да има много кръв.
Покажи им къде е! - Много кръв от пенис.
Покажи им къде е! Хайде!
Ей, бъди добро момиче и слушай мъжа си!
Да, бъди добро момиче и ме слушай!
Оставих флашката ето там в ъгъла. - Да.
Къде по-точно? Покажи ни!
Хайде! Това не е игра.
Трябва да повдигнем една от тези дъски.
Там долу.
Тази е.
Тук е... вътре. - Да видим.
Да вървим! Да вървим!
Хайде!
Скъпа, тук. Качвай се!
Хайде!
Хайде, хайде, хайде!
Дай пълна газ! - Давам.
Хайде де!
Идвай!
Давай, давай! Вдигни я!
Бягай!
Ще умрем!
Не искам децата да живеят при майка ти. Тя е ужасна.
Виждаш ли нещо? - Не!
Натам.
Как по дяволите се случи това?!
Тези двамата
не са такива, каквито изглеждат.
Мъртви сте! Чувате ли? Мъртви сте!
Добре ли си? - Аха!
Боже, Фил!
Можем да правим повече упражнения.
Не съм извън форма. Уплашен съм.
Аз също. Аз също.
Готов ли си? - Аха!
Добре!
Изкарай го!
Изкарай го, всичкото!
Боже, кървиш ли? - Това е виното!
Съжалявам. Имаш ли дъвка?
Съжалявам. Трябва да ме извините. Тук съм вече 9 часа.
Така че още веднъж. Къде бяхте на вечеря?
В "Клаа" - "Клаа"?
Онова място в квартал "ТриБеКа", където супата е 50 долара?
Как ви се отрази това? - Ами не много добре.
Не можахме да си намерим място, така че взехме резервацията на друг.
Взели сте резервацията на някой друг? - Да.
Точно така. - Взели сте си маса?
Просто ей така. - Да, възмутително!
Бяхме по средата на вечерята и тези типове се появиха.
Оказа се, че работят за Джо Милето. - Джо Милето?
Така казаха, но още не го знаехме. Мислехме, че са хора от ресторанта.
Последвахме ги в задната уличка и внезапно започнаха да ни пребъркват.
Затова нямаме документи в нас.
Тогава... Да, беше страшно.
Тогава започнаха да размахват пистолети и да говорят за флашка.
Скъпа, защо си сграбчила коляното ми? - Защото току-що се сетих,
че трябва да се видим с нашите приятели, които са гей двойка.
Онези, които срещнахме на нощното плаване.
О, боже! Гологлавия и лудия - тази гей двойка.
Да си сера... в гащите. Забравихме за вечерята с гей двойката.
Боже! - Може ли и аз кажа нещо?
Джо Милето не е приятен човек.
Ако някакси му сте се набили на очи,
трябва да измислим как да ви помогнем. - Не. Вие не разбирате.
Взехме нечия резервация, така че трябва бързо да тръгваме.
Спрете!
Сядайте!
Аройо? - Да.
Може ли за секунда? - Добре.
Вижте! Веднага се връщам. Изяснете си случката.
Давай, давай, давай!
Боже, лошите са облечени като полицаи. - Защото лошите са полицаи!
Защо са замесени полицаи? Какво става Фил?
Какво...
ще правим? - Скъпа, скъпа, спокойно!
Ще ни убият и ще ни сложат в чували за смет.
Просто дишай! Дишаш ли? Скъпа, съсредоточи се!
Добре!
Изглежда полудяваш? - Знам, защото превъртам!
Какво ще правим? Какво ще правим?
Трябва да се махаме оттук. Трябва да се приберем вкъщи.
Не можем!
Какво говориш, Фил? Аз се прибирам.
Клер, документите ни са в тях. Те знаят къде живеем.
Знаят къде живеем.
О, боже, децата.
Ало. - Приемате ли обаждане
за ваша сметка от: - О, боже, телефона смърди на урина!
Да, приемам. - Кейти, децата добре ли са?
Всичко ли е наред? - Да!
Добре. Слушай! Ще трябва да останеш до малко по-късно тази вечер.
Това ще се окаже проблем. - Какво?
Ще ходя на парти.
Ти говори с нея. - Добре.
Кейти, здравей. Фил е. - Здравей.
Кейти, нямам време за приказки, ще ти платя двойно, за да останеш.
Не мисля, че е достатъчно. - Бъзикаш ли се?
Мога да пропусна партито, но не можем да говорим за нещо под 30.
Виждам ги! - На час?
Окей, идеално! Само изкарай децата от къщата веднага!
Не използвай предната врата, изведи ги отзад и ги заведи във вас!
Май усещам някаква опасност? - Не, не!
Защото ще ти струва още петачка. - Чудесно, чудесно!
Само изведи децата веднага! - Кажи им, че ги обичаме!
Всичко е наред. Кажи им, че ги обичаме. - Чао!
Загубеняк! Деца...
Сега какво? - На сигурно място са!
Трябва да намерим място пълно с хора.
Цялата нощ беше грешка. Ние не сме такива хора.
Ние сме обикновена двойка от Ню Джързи. Това беше луда идея.
Не, не беше луда идея. Беше вечеря в Манхатън. Нощ, през която не трябваше
да говорим за децата или за това, което ще правим следващата седмица.
Погледни докъде ни доведе. Да се обадим ли на полицията?
Става въпрос за Джо Милето. - Е, и?
Е, и?! Тези полицаи се опитаха да ни убият. Те са му в джоба.
Не можем да се доверим на никое ченге. - Какво ще правим?
Не можем да се приберем, не можем да отидем в полицията.
Защо Милето иска Трипълхорн?
Защото те имат флашката. Добре.
Ами ако им върнат флашката? - Защо биха направили това?
Защото ще ги намерим и ще ги накараме да го направят.
Когато Милето си получи флашката, всичко приключва.
Това ми харесва. Напълно съм съгласна.
Само трябва да ти задам един въпрос.
Какво е флашка?
Сериозно? - Фил...
Това е малка памет за съхранение, която се мушва отстрани на лаптопа.
Това е нещото, което се мушка в компютъра?!
В нашия офис му викаме компютърна мушка.
Окей! Трябва да вземем компютърната мушка, за да си спасим живота.
Но как? Не знаем нищо за Трипълхорн.
Не съвсем. Знаем къде ще вечерят тази вечер.
Хайде!
Здрасти! Ние... Здравейте, тук горе!
Бяхме тук малко по-рано и вечеряхме с нашия приятел Сейм Ай Ем.
Искате да кажете Уил Ай Ем?
Така ли го наричате? Странно! - Да, странно.
Както и да е, бяхме тук и Уил Ай Ем мисли,
че си е забравил телефона, затова трябва да проверим.
Бих искал да проверя масата за телефона ако не възразявате?
Разбирате ли какво казвам? Погледнете ме! О, боже!
Трябва да проверим масата за телефона. - Какъв ти е проблемът? Ало! Ало! Нещо?
Как така не разбирате?! Той трябва да провери за телефона.
Чудесно! Оттук. - Току-що пропилях половиния си живот.
Трипълхорн. Трипълхорн.
Добре.
Оставил го е там. Помислил, че го е оставил на масата.
Е, ами това беше една голяма... пълна...
загуба на време.
Кралят на Сиам си тръгва.
Благодаря ви за помощта и за това, че бях саркастичен.
Мамицата му!
"Клаа". Заповядайте.
Добре, имаме телефонен номер. Как ще разберем къде живеят?
Мисля, че знам кой може да ни помогне.
Откъде каза, че го познаваш този? - Показах му няколко къщи извън града.
Беше преди няколко години, но помня,
че беше някакъв експерт по сигурността.
В крайна сметка си купи място тук, от агент в този офис.
Забравила съм адреса, но може би ще го намерим в документацията.
Имаш ли ключ? - Не, нямам.
Може ли сакото ти? - Да, студено ли ти е?
Мисля, че мога да се пробвам с ключалката.
Само ми трябва фиба или...
ако мога да я отворя...
Боже мой! Коя си ти?
Ето, хайде!
Не, скъпа! Трябва да се махаме. - Ще отнеме само минута.
Името му е Холбрук Грант. Ти се заеми с файловете,
а аз ще проверя в компютъра. - О кей!
Хайде, хайде, хайде!
Въртяща дъга!
Хайде, въртяща дъга!
Ама, че дразнещ звук.
Излизай! Боже!
Докопах го! - Добре, да изчезваме!
Побързай! Да вървим!
Детективи?
Наслаждавате ли ми се?
Защо се забъркваш с приятна двойка от предградията, Джо?
Не е ли това малко под нивото ти?
Този разговор щеше да бъде по-добър,
ако поне знаех за какво говориш?
Фил и Клер Фостър.
Две от твоите горили са ги притиснали по-рано днес в "Клаа".
Уплашили са ги доста добре. Джо, знаеш за какво говоря.
Не ми говори нищо.
Така че освен ако не искаш да излезеш с мен,
не се връщай, преди да имаш заповед.
Ей, Слик! Имаме ли проблем?
Това е.
Това е мястото.
Моля? - Здравей, Холбрук! Може би
не ме помниш. Казвам се Клер Фостър и съм агент по недвижими имоти.
Показах ти няколко места извън града. - Клер?
Да, да, помня. Доста е късно.
Знам. Съжалявам! Спешно е.
Мога ли да се кача за малко. Много е важно.
Добре, качвай се!
Не мога да повярвам, че от стотици клиенти помниш точно този.
Винаги съм била добра с имена и лица.
Невероятно е каква памет имаш, скъпа.
От всички хора, които виждаш, да запомниш един.
Клер Фостър!
Холбрук Грант.
Обзема ме лудост,
като си спомня, за всички тези празни къщи, които видяхме.
Разглеждахме ги много.
Клер Фостър.
Това съм аз!
А това е съпруга ми Фил Фостър. - Хей! Как е, мой човек?
Хей, хей, хей... човек.
Слушай, загазили сме и наистина се нуждаем от помощ.
Знам, че е късно, но ако можем да влезем за секунда?
Това е невероятна история и ти може би си човека, който ще ни помогне.
Така че моля...
Ще съм ти адски задължена.
Да, разбира се. Защо не. Влезте!
Настанявайте се.
Имате късмет, че сте живи.
Права си, Клер. Аз бих стоял настрана от ченгетата.
Затова се надявахме да ни помогнеш. - Можеш да разчиташ.
Ти беше така търпелива с мен. Всички тези дълги обиколки нагоре-надолу.
За мен беше удоволствие. А това определено е правилното място за теб.
Обзалагам се, че момичетата го обожават, нали?
Правя всичко добре.
Обзалагам се, че правиш много неща добре.
Да ви кажа ли какво ще направим?
Нямаме много време, така че защо ти не се облечеш.
И след като вземем, това, което ни трябва и ще ти се махнем от главата.
Имаме телефонен номер, чрез който трябва да се сдобием с адрес.
Помня, че имаше детективско бюро или нещо от сорта.
Да, един вид. Занимавам се с частна охрана.
От промишлено разузнаване до тайни правителствени операции.
Такива неща. Разнообразно е.
Ето къде е ризата ти.
Нищо чудно, че не можеш да я намериш. Тя е върху нея.
Фил, Клер, това е Натаня. Тя е израелка. Не говори много английски.
Здравей! - Вие двамата правите секс...
с нас?
Не, благодаря! Благодаря, не.
"Връщай се в леглото, скъпа, аз скоро ще дойда."
"Радвам се, че няма да правим секс с тях"
"Изглеждат стари и хилави"
Чао. - До скоро.
Срещнах я в Тел Авив. Работеше като консултант за Мосад.
Тя е сладурана. - Изглежда много сладка.
Много мило от нейна страна, че ни предложи да правим секс.
Така. Ще ми дадете ли този номер?
Изглежда, че не сме последните, които виждат г-н и г-жа Фостър.
Някой е задействал аларма на офис за недвижими имоти.
Охранителните камери са заснели това.
На компютърният файл, който гледа,
се вижда адреса на Холбрук Грант. Уест Вилидж.
Какво за бога правят? - Какво имаме?
Взлом.
Опитвам се да съм любезен, Аройо.
Благодаря полицай "Любезен".
Стана ли време?
Да, сър. Ще се видим утре.
Лека нощ.
Искаш ли да проверим това?
Да, определено. Можем да започнем от офиса за недвижими имоти.
Да видим какво друго може да са търсили.
Да вървим там. - Добре.
Откъде взе всичко това? - "Рейдио Шак".
Сериозно? - Не, Фил, не.
Какво му има?!
Дай да погледна този номер.
Нежна ръка.
Въвеждаме номера ето тук и воала.
Мобилният телефон е регистриран на Томас Фелтън.
Трипълхорн вероятно е псевдоним.
Или е голям почитател на Джийн Трипълхорн.
Няма адрес.
Това е мобилен, Клер. Не ни трябва адрес.
Използваме номера, за да открием сигнала.
Това е супер яко! Ти си...
добър с оборудването.
Ето го. Телефона на г-н Фелтън в момента се намира на "Авеню Ди 135".
Супер! Кой харесва ризи?
Благодаря още веднъж, наистина! - Най-малкото, което мога да направя.
Очакваш ли някой? - Г-н Грант, ние сме от полицията.
Трябва да ви зададем няколко въпроса. - О, боже! Това са те.
Това са полицаите, които се опитаха да ни убият.
"Хей, йо, йо... слизам след малко."
"Правя секс и съм зает."
Това аз ли трябваше да съм или дебелия Албърт? Какво беше това?
Нямам идея. - Има ли друг изход?
За да слезете до гаража използвайте асансьора до офиса.
Отговорете г-н Грант! - Аз ще ги задържа. Тръгвайте.
Моля?
Можем ли да се измъкнем оттук? - Да, така мисля.
Все още са там. Няма да можем да минем.
Мисли, мисли, мисли...
Какво правиш?
Ето, хайде! - Не можем. Това е колата на Холбрук.
Трябва да изчезваме по най-бързия начин. Имаш ли по-добра идея?
Наистина не е
за градско шофиране. По-скоро е спортен автомобил.
Добре, че беше Холбрук, нали?
Да.
Добре, че беше той.
Не, всъщност майната му на Холбрук! - Моля?
Майната му на Холбрук. Какво беше това?
Коя беше ти? Коя беше тази личност?
Усмихваща, флиртуваща, очарователна личност.
За какво говориш? - За какво говоря?!
Когато го погледна ти грейна, като блещукаща искра.
Това не е истина. - Истина е. И разбирам,
защото аз също грейнах. Той е супер готин.
И защо? Защо са ти притрябвали мускули на раменете ти.
Като тези. А аз съм само съпруг.
Аз съм просто глупак, който не знае как да зареди миялната машина.
Аз съм този, който трябва да тренира повече. Кой ще грейне заради съпруг?
Боже мой, прав си. Постоянно забравям да грейна за теб.
Защо забравям да го правя?! О, чакай, спомних си!
Защото всеки ден ставам, правя закуска, отивам на работа,
връщам се, почиствам къщата, взимам децата,
водя ги на футбол, връщам ги от футбол,
готвя вечеря, почиствам тази вечеря, къпя ги,
и им обличам пижамите, което се превръща в борба всяка вечер!
За всички е голяма изненада всяка нощ, че трябва да обличат пижама.
И след като съм измила храната и сополите на всички от мен
използвам енергията, която ми е останала, да се домъкна до леглото,
вместо да грейна за теб. Така че...
Да, нека отбием. Сега е времето да... - Да, трябва да отбием.
Знам, че ти е трудно, скъпа.
Но знаеш ли кой може да направи трудната работа десет пъти по-лесна?
Аз.
Ако поне веднъж ми се довериш да направя нещо.
Но не. Трябва да правиш всичко сама. По твоя начин.
Ти ме хващаш в издънка, преди дори да съм получил шанс да направя нещо.
Ако ме оставиш да направя нещо за теб, мисля
че ще те изненадам. Наистина.
Знам, че бих те изненадал.
Мислиш ли, че не се чувам и ми харесва да звуча като истинска кучка?!
Брад и Хейли се разделят. - Знам.
Мислила ли си някога да ме напуснеш? - Не.
Наистина? И не си фантазирала да ме напуснеш заради друг мъж?
Не. Никога. Най-много...
да си фантазирам, че съм сама.
Какво значи това?
Понякога, през най-лошите ми дни, съм си мислила
да напусна къщата и да отида на някое място или хотел,
да бъда в тиха стая, сама. Просто да стоя в тиха стая с климатик.
Да си стоя и да си ям обяда, без никой да ме докосва
и да пия диетичен Спрайт.
Сама.
Това звучи ужасно.
Просто искам да имам един ден,
който да не зависи от дните на всички останали.
Не е като да имам някаква мръсна секс фантазия.
Това бих го разбрал. Има смисъл.
Всички имат мръсни секс фантазии.
Очевидно твоята е с Холбрук. Моята е с...
Синди Лопър.
Наистина ли? Сега или? - По всяко едно време.
Интересен избор.
Брад ми каза,
че той и Хейли са добре.
И че са просто едни добри съквартиранти.
Ние не сме такива, нали?
Не.
Нали?
Трябва да тръгваме.
"Авеню Ди 135". Това е. - Добре, ще паркирам тук.
Не са си вкъщи!
- Ще изчакаме.
Колко дълго, Фил? Полицаите са при Холбрук, може да дойдат всеки момент.
Добре, четвъртия етаж. Четвъртия етаж.
Какво правиш?
Ако не можем да намерим Трипълхорн, може би ще намерим флашката.
Идвай!
Можем да го направим! - Една вечер да се облека и...
Ето. Готова ли си?
Едно, две, три. Давай!
Ти си, давай! Ти си, давай!
Каквото и да правим, аз го правя боса.
Не забравяй това.
Забили са флумастер в пилешките хапки.
Тези са лоши хора.
Иди там. Аз ще огледам тук.
Да те вземат дяволите, Фил!
Какво?
Защо никога не затваряш чекмеджетата? - Съжалявам!
Ти никога, никога, никога не затваряш някое чекмедже, което отваряш.
Никога!
Не мърдай!
Кой е там? - О кей, размърдай се. Сега!
О, здравейте! Знам как изглежда! - О, така ли! Виж това, нещастник!
Врата ми! Той ме удари по врата. - Престанете! Мога да обясня.
Тогава започвай да плямпаш!
Какво по дяволите правите тук?
Добре, добре!
Сядай!
Мърдай. Ти също. Мърдай.
Внимателно.
Предполагам ти си Томас Фелтън?
Наричат ме Тейст.
Обзалагам се, че също така те наричат Трипълхорн.
Голям фен съм на Джийн Трипълхорн.
Да! Тя е прекрасна актриса.
А тя коя е? - Аз съм Уипит.
"Уипит"? Като кучето?
Не! Като да изсмучеш азота от кутийка с бита сметана.
Добре, добре.
Тъпа уличница.
О, боже, въобще поддържаш ли някакъв контакт с твоята майка?!
Хубав патлак. Какво ще правим, дуел от десет крачки?!
Ей, запуши си лицето! - Да си запуша лицето?
Абе ти сериозно ли? - Да, той каза: "Запуши си лицето!"
Това ли е най-добрата ти сплашваща реплика?!
Чу ме. Запуши си лицето!
А ти що не си запушиш вагината, Реймънд Бър!
Нямам никаква идея как да отвърна на това!
Да ти го "Н"! - Да ми го "Н"? Аз да ти го "Н"!
Да ти го "Н"! - Аз да ти го "Н"! Какво правиш тук?
Да ти го "Н", майчин "Н"!
Добре, добре. Какво искаш?
Нямате идея какво ни причинихте.
Какво?
Когато си пропуснахте резервацията в "Клаа", съсипахте живота ни.
За какво говориш? - Не сме пропускали нищо, тъпак!
Видяхме, че двете горили оглеждат мястото, така че се чупихме.
Ей, а вие какви сте? Полиция по резервациите или?
Да, какви сте? - А?
Така се случи, че нямахме резервация
и взехме вашата и сега те ни мислят за вас.
Взели сте нашата резервация? Кой прави така?
Що за хора сте вие? - Кой го е грижа? Не е кой знае какво.
А как ни намерихте?
Откраднах номера ви от списъка с резервациите.
Умно! - Благодаря.
Използвал си истинския ни номер за резервацията?
Не съм използвал домашния, използвах мобилния.
О, това е брилянтно!
Тейст, ти си един дяволски добър организатор, нали?
Пак ще ми говориш за това, как съм бил задник, а?
Как за нищо не може да ми се вярва? - Да!
Как не мога да свърша нищо, като хората?
Купувам грешната газирана вода.
Грешната бира. - Разбирам те, човече.
Грешните скоби за зърна. - От тези скоби ме болеше!
И когато се прибереш вкъщи, дори не ме поглеждаш.
Налага се да те моля да правим секс, като че ли е подарък.
И забрави за "задната врата"! - Е, добре.
И забрави за това! - Забравено е!
О, съжалявам ако съм малко уморена, след като съм работила цяла нощ,
да се прибера, да скоча върху теб и да ти направя безплатен еротичен танц.
Съжалявам!
Бях си напълно щастлива, да се събличам и да се предлагам в "Хипо".
Това ме караше да се чувствам добре.
Дори получих награда.
Но ти стана прекалено алчен и започна да крадеш всичко.
Стига толкова! - Извинявай, че мечтаех!
Като че ли исках до края на живота си да продавам крадени инвалидни колички.
Мисля, че губим контрол, скъпи!
А моите мечти, ами аз? - Ей, ей, ей!
Спрете да спорите! Спрете!
Затворете си... дупките!
Просто си затворете дупките. Слушайте! Тези горили ни преследват,
защото си мислят, че ние имаме флашката, която сте свили от тях.
Така че ще отидете при тях и ще им кажете, че вие сте Трипълхорн.
Чакай малко, нещастник! - Не ме наричай "нещастник", мръсник!
Да не би да ми казваш, че тези горили ви следят в момента?
Не чу ли и дума от това, което казах, мръсник!
Затова сме тук. Трябва да ни помогнете.
Не, ние трябва да се чупим на секундата. Уипит, скъпа!
Двеминутната процедура. Готова ли си?
Давай, давай, давай... - Чакайте!
Не можете да си тръгнете!
Забрави за кондомите, само най-важното!
Престанете да се бутате! Никой никъде няма да ходи. Имам пистолет.
Без куфари! Хайде, винаги прекаляваш с багажа!
Каква е сделката?! Че не можеш да излезеш оттук за 30 секунди.
Боби Де Ниро в "Жега". Класика!
Няма начин! Не, не, не.
Не, никой никъде няма да ходи! Задръжте! Спрете се!
Обърнете внимание! Обърнете ми внимание!
Престанете с този багаж! Ето какво ще направим.
Ще вземеш флашката и ще я донесеш... - Ето, дай им я ти!
Скъпа? - Да!
Изчезваме!
Готова съм. Ето.
Чакай, чакай!
Не знам, може би да зарежем всичко не е добра идея.
Това е нашия дом. - Не!
Не, не е.
Това е твоя дом.
Това...
е твоя дом.
Добре.
Хей!
А как ще стигнем до Милето?
Милето? - Джо Милето, този, който изнудвате?
Доста сте се отдалечили от вкъщи, а?!
Какво искаше да кажеш с това? - Да си прекарате добре тази нощ.
Това въобще не мина така, както очаквах.
Да вървим.
Видя ли как й пускаше език? - Да!
Детективи. Добре дошли.
Ти ли си Холбрук Грант? - Да.
Искаш ли да си сложиш някаква риза и да поговорим?
Не и така съм добре. Късно е,
пък и вече казах всичко, което имах да казвам, на другите полицаи.
Чакай! Какви други полицаи?
Какво ли имаше предвид Тейст, като каза, че сме далеч от вкъщи?
Скъпи. Той се казва "Вкус". Аз не бих мислила много за това.
Да потанцуваме.
Пистолет!
Този пистолет не струва!
Боже мой, внимавай какво правиш! - Не ми викай! Знам какво правя!
Стига бе! Еднопосочно е. Къде караш? Винаги е било еднопосочно.
Съжалявам!
Просто се дръж! - Какво правиш?
Какво правиш? - Дръж се!
Какво правиш? - Трябва да се отървем от теб!
Трябва да се изнасяме!
О кей, това не работи. - Включи на задна бе, задник!
Ти включи на задна! - Ти включи на задна!
Превключи на задна!
О, престрелка! Някой е вбесен!
Фил! - Боже!
Е, изглежда идваш с нас!
Защо се движа на обратно?
Ей, махни си крака от спирачката! - Неее, нее, не!
Хайде, хайде, бебче!
Не си слагай крака на спирачката! - Дори не те чувам!
Поеми волана! - Какво?
Просто го поеми! Този няма да пусне спирачките.
Не, не, не!
Откачалка! За какъв се мислиш, а?
Скъпи, премести си задника! - Видях ги!
Премести се!
Сега ги пипнахме.
Защо тези ще искат да ни убият толкова много?!
Имаш ли компютър или блакбери, нещо на което мога да разгледам документ?
Имам дигитална фото рамка. - Дай я! Дай я насам!
Подарък е, да не я счупиш.
Сериозно? - Това ме разплаква.
Добре.
Боже мой! Това е Креншоу, окръжния прокурор.
Клер, трябва да се махнем от улицата. - Защо?
На светофара ще завиеш надясно.
Имам план. - Чакай!
Сега!
Това е полицията на Ню Йорк.
Пътят е блокиран. Спрете превозното средство незабавно!
Това е върха, Фил! - Трябваше да пробвам да спра.
Мислех, че имам план.
Обичам те Фил, но плана ти не работи!
Вижте! Решавайте си брачните проблеми,
когато моя живот не е в опасност, о кей?!
Мъжо, като натисна клаксона, ти ковеш спирачки!
Жено, ти буташ на скорост и даваш газ до пода!
Да го направим! - Спипахме ги, спипахме ги!
Пригответе се, бледолики! Едно, две, три.
Спрете автомобила! - Сега!
Браво, братко!
Така го правим ние, бейби!
А сега отбий встрани и...
Няма спирачки. - Няма спирачки ли?!
Спирачките ги няма. - Това вече са глупости.
Аз изчезвам. - Добре, ще се видим по-късно.
Мамка тиии...
Фил!
Добре съм.
Хайде, идвай!
Добре съм. - Хайде, давай!
Хайде, давай!
Замръзвам.
Добре ли си? - Студено е.
Наистина студено.
Не!
Флашката я няма.
Трипълхорн ги няма.
Нямаме нищо.
Хайде!
Да видим дали Холбрук няма нещо в колата, с което да те завием.
Добре...
Умирам да разбера, какво по дяволите се случи.
Излязохме да пием по бира и тогава двете откачалки влязоха в бара.
Фостърови ли бяха? - Фостърови.
Имаш добра памет. - Както и да е.
Те влязоха и докато разбера какво става, те вече стреляха по нас.
Г-н Фостър - данъчният адвокат от Ню Джързи, вече е въоръжен?
Супер. - Странно.
Става въпрос за нещо изключително опасно. Затова ги погнахме.
Чудесна работа, момчета. Защо вече не се прибирате вкъщи!
Ако искаш можем да останем и да ти помогнем да ги намериш.
Лека нощ!
Разбрахме те. - Кажете си молитвата.
Добре. - Пазете се.
Между другото, какво имаше в тази компютърна мушка?
Само някакви документи и снимки. - Какви снимки?
На предлаганите услуги в един от клубовете на Джо Милето.
Мястото се нарича "Ментов Хипопотам"
Но вече няма значение,
защото компютърната мушка е на дъното на "Ийст Ривър",
където ще се озовем и ние, ако тези полицаи ни настигнат.
Добре, обясни ми го още веднъж. - Скъпа!
Скъпи, ако ще ме затриват, поне искам да знам защо?
За какво се смееш? - Не, ти си много сладка.
Няма да ни затрият.
Мисля, че ще го направят. - Не мисля.
Работата е там, че в тези документи
имаше снимки и информация само за един клиент.
Окръжният прокурор Креншоу.
Този с метлата?
Трипълхорн може и да са откраднали флашката от Милето,
но са изнудвали окръжния прокурор.
Ето защо Тейст започна да се държи странно,
когато спомена името на Милето.
Фил, сега го схванах!
Има ли някаква връзка с Креншоу? - Да, скъпа.
Всичко е свързано с Креншоу. Това е ключът.
Трябва да се доберем до Креншоу.
Ами Трипълхорнови са го срещнали в "Ментов Хипопотам".
А ние сме Трипълхорнови.
Поне така си мислят те.
Ще ни трябва помощ.
О, не, колата... - Да, да.
Здравей.
Това моя екип ли е?
Да.
Беше в багажника на твоето Ауди, което сега е паркирано до "Ийст Ривър"
и вероятно ще има нужда от значителен ремонт, за който съм сигурен,
че ще мога да платя в следващите няколко десетилетия.
Също така, на сметката си искам да добавя и този старинен пистолет,
който свих от коридора и който по случайност не се оказа много полезен.
Той просто...
Но не затова сме тук.
И колкото невероятно да ти се стори, Холбрук, но нашата нощ стана
дори още по-странна, откакто се видяхме за последно.
Имаше коли, които се закачиха. Едната беше твоята кола, както и да е...
Аз самия имах интересна нощ и наистина съм уморен,
така че ми беше приятно да те видя отново, Клер,
но защо не отидете да тропате по вратата на някой друг.
Не, ето какво!
Просто исках да заведа жена си на вечеря тази нощ.
Просто се надявах, че ще имаме една вечер,
в която ще се почувстваме като нови.
А сега искам само да се прибера вкъщи.
И имам план. Знам какво да направя.
Не съм много добър с плановете, но поне имам един.
И ми трябва помощ.
И трябва да знаеш, че гръдните ти мускули ме карат да се самоубия
и че приятелката ти е толкова готина, като нажежен реактивен двигател.
Знам и вярвам, че там има истинска личност,
която разбира точно през какво минавам в момента.
Така че, моля те, Холбрук,
ще ни пуснеш ли да влезем?
Ще ни оставиш ли да обясним какво искаме?
И искаш ли, заради Божията любов,
да си сложиш някаква скапана риза?
Влизайте!
Ето го. Запомни ли плана? - Едва.
Пусни ни да влезем. Това е ново момиче. На работа е тази вечер.
Не знам за какво говориш? - Аз съм новото момиче.
Вярно?! - Да.
А ти кой си?
Аз съм нейния сводник. - Сигурен ли си, че си сводник?
Да, задник такъв, той ми е сводник.
Мога ли вече да влизам и да си почвам смяната
или трябва да звъня на Джо Милето и да му казвам, че ще закъснея.
Всъщност нямам дъвка.
Гардеробната е вляво. - Хайде, сводник!
Чакай тук. - Къде отиваш?
Това е за маймуна.
Добре.
Хей, отдолу съм мъж. Падаш ли си по това?
Съжалявам... о, боже!
Знам, знам. Млъквай! - Изглеждаш страхотно.
Защо е толкова светло тук? Би трябвало да бъде мрачно и долнопробно.
Дайте и на една 40 годишна стриптизьорка / майка, шанс.
Само си виж циците!
Трябваше да го сложа на обратно и да го завъртя. Май са станали по-малки.
Не, изглеждаш невероятно.
Наистина? - Да, наистина.
Това е единственото нещо, достатъчно дълго да прикрие белезите ми.
Не мога да спра да ти гледам циците. - Стига, де!
Добре, да вървим. Искам да си го купиш.
Като че ли идва края на света.
Скъпи, няма да мога да го направя. - Да, можеш.
Скъпа, чуй ме. Ти си красива, силна жена.
Ти си майката на моите деца.
Сега искам да влезеш там
и да разклатиш тази
катеричка.
Да разклатя катеричката. - Просто я разклати.
И да си ходим вкъщи. - Да го направим, хайде.
Погледнете нагоре, моля.
Добре.
И двамата.
Теб също те хареса.
Я виж ти. Някой е хванал окото на перверзника.
Не, не, не мога да го направя.
Да, можеш, защото си красив и невероятен мъж и баща на децата ми
и ще влезеш там и ще се въртиш на пилона като обезумял.
О, боже мой!
Ето го. Ей там с очилата.
Донесъл си е метлата. О, това е отвратително. Защо му е притрябвала?!
Скъпа, тук има много за почистване. - Отврат!
Съжалявам, съжалявам.
С какво да ви помогна? - Дошли сме да видим Креншоу.
Не може да припарите до Креншоу освен ако не ви избере.
Да ни избере... за какво? - Карлтън, премести се.
Харесваш ми маце, докарала си се като в Дивия Запад.
Само, че без сифилиса.
И си приказлива. Това ми харесва, определено.
И си довела транс сексуалния си приятел.
Това мъж ли е или жена, нямам представа.
Ще те оставя да гадаеш!
Това е адски секси.
Защо вие двамката... не покажете какво можете?
Мисля, че иска да правим секс пред него.
Ако се наложи да го правим ще направим бързата версия.
Хайде, ако искате да прекарате време с мен, трябва да си го заслужите.
Така че се размърдайте.
Дами, моля ви, мръднете се настрани. Благодаря.
Знаете ли, ние всъщност не сме... добре.
Не си падаме много по танците.
Предпочитаме само да си поговорим, без да се движим много.
Не съм дошъл тук, за да говоря.
Или си тръгвате или започвате да танцувате, сега. Кое избирате?
Боже.
Какво?!
Не чувствам нищо... от това, което правят.
Карлтън, моля те, изведи тези двамата навън, благодаря.
Не, не, ние само загрявахме.
Сега, наистина ще го направим.
О, да! - Започваме.
Сега ще се случи. - Напълно ще се случи.
Ще стане напечено и мръсно.
О, боже, къде я носи?
Да, добре!
Да, да, яхни го!
Фил, да не си повърнал!
Не повръщай! - Какво правят сега?
Това е секс с роботи.
Вие двамата, елате тук.
Имаме нещо, което искаш. - О, знам!
Колко на вечер? - 100 хиляди долара.
Това е малко прекалено, не мислиш ли?
Не знам някой да струва толкова пари.
Какво ще кажеш за някой с флашка?
Как я караш? Ние сме Трипълхорнови.
О, тези не трябваше да се появяват!
Защо не се поразходим и да поговорим за това.
Насаме.
А можеше да се позабавляваме.
Това е част от плана, нали?
Трябва да се върна до метрото за освежител.
Движение!
Да го направим по лесния начин.
Дай ми флашката или Колинс ще натроши и двете ръце на жена ти.
Сложил съм флашката на място, където никой няма да я намери.
Ако нашия сътрудник, г-н Холбрук Грант, не може да се свърже с нас
на всеки кръгъл час до момента, в който сме в безопасност,
той ще разпространи съдържанието на флашката.
Този е бивш военнослужещ, който разпитвахме тази вечер.
Холбрук съществува.
Какво по дяволите става тук?
Извинете господине, но се опитваме да водим разговор, тук горе.
Можете ли да ни оставите за малко? - Не, не мога!
Това е моя покрив, мърло! - Добре.
Всичко е наред, Клер. Очаквахме го. - Какво?
Боже, толкова съм объркана. - Тъкмо си тръгваха, Джо.
Има някакъв тип, който държи флашката.
Виждали сте флашката?
Не се притеснявай, няма да обелим и дума за снимките.
Затваряй си устата. - Какви снимки?
Никакви! - Той не знае?
Какво да знам?
Без да искам се изпуснах. Съжалявам.
Но, напълно те разбирам защо имаш порнографски снимки на прокурора.
Никога не знаеш, кога ще ти потрябват. - Просто я запуши, умник!
Ти си запуши вагината!
Не, всичко е наред. Като казва вагина, той има предвид лицето ти.
Ти каза, че на тази флашка са всички договори, с който те заливам.
През цялото това време държа ченгетата далеч от задника ти,
а ти скатаваш долнопробни снимки. - Долнопробни и отвратителни снимки.
Щеше да си зад решетките ако не бях аз,
така че внимавай с тона, г-н Окръжен прокурор.
Изглежда имате да решавате нещо, така че жена ми и аз смятаме да ви оставим.
Не, не, не! Никой да не мърда, защото много лесно някой ще умре.
Накланят пистолетите, Фил. Ще стрелят! - Пусни оръжието, пусни го!
Хайде, ченге! - Ще се бъде наред!
Няма! Нищо не е наред. Това е лош план, Фил. Лош!
Погледни ме! - Всички ще умрем!
Клер, погледни ме!
Погледни ме! Погрижих се.
Погрижил съм се за това!
Брой до 3! - Какво?
Просто преброй.
Не, това не проработва при възрастни и при хора с пистолети.
Довери ми се!
Добре! Достатъчно се наслушах!
Децата ми ще се събудят до 90 минути, така че тази помия свършва сега!
Ще броя до 3 и всеки един от вас, момчета,
ще свали проклетия си пистолет.
Тя сериозно ли говори? - Едно.
Така мисля. - Две.
Бъзика се, нали?
Три!
Полиция Ню Йорк! Хвърлете оръжията и вдигнете ръце!
Полиция! - Долу на земята!
Аз съм полицай! - Вече не!
Казах ти, че ще те изненадам.
Фостърови!
Радвам се да ви видя детектив. - Аз също г-н Фостър
Това част от плана ли е? Хеликоптера и спец частите са част от плана?
Казал на Холбрук да ми се обади, да бъда тук в 5 и 30.
Имате ли нещо за мен? - Да, имам.
Мисля, че тук има достатъчно доказателства
да затворите тези двамата за доста време.
Г-н Милето. Г-н Окръжен прокурор.
Вие двамата сте арестувани за възпрепятстване на правосъдието,
рекет, заговор и съм доста сигурна, проституция.
Разкарайте ги оттук!
Имате ли нужда от превоз?
Да, моля. Сигурно децата са изплашени.
Не, не, не, изпратихме патрулна кола преди час. Те спят при бавачката.
Слава Богу.
Каква е вашата история?
Поредните отегчени съпрузи от Ню Джързи.
Какво решихте за превоза? - Всъщност...
обещах на жена ми вечеря в града.
Не съм сигурен, но ми се струва,
че това са най-добрите палачинки, които въобще съм опитвал.
Как се сети да измислиш такъв план?
Предимно от тази книга от кръжока.
Назрин подмамила брат си и доведения си баща да се сбият,
за да може да напусне града, да побегне през пустинята
и да си менструира на спокойствие.
Какво? - Прочел си я.
Прочел си книгата. - Разбира се.
Да, чета ги всички. - Защо?
Защото за теб е важно.
Аз чета само първите 30 и последната страница.
Кой има време за четене? Пък и не харесвам тези книги.
Какво? Да не би да имам нещо? - Не.
Бих го направил пак, нали знаеш?
Кое? Това снощи? Не, беше много опасно.
Не. Не това снощи. Ние. Ти, аз, децата, всичко.
Бих го направил пак.
Бих те избирал
всеки път.